Moje je prvo vizualno sjećanje uokvireni poster iznad kolijevke.
Gledao bih ga svaku večer prije počinka.
Moj je otac bio distributer underground-stripova.
Uvijek je bio sveprisutni kameleon kontrakulture.
Slikao je u Warholovu studiju, bio cimer s Louom Reedom,
poznavao je R. Crumba i sve te velike umjetnike svoje generacije.
Kao dijete odrastao sam na otkačenim vizualima.
Gledao bih tu sliku,
Vrt zemaljske naslade Hieronymusa Boscha.
Naslikana je oko 1500. godine.
Gledate li dovoljno dugo u te retable, počinju pričati priču.
U prvom retablu su Adam i Eva u Rajskom vrtu.
U daljini lete ptice, prikazani su slonovi i žirafe
i mnogo vjerske ikonografije. Drugi retabl postaje zanimljiv.
Počinju se pojavljivati smrtni grijesi.
Prenaseljenost, raskalašenost i preobilje.
A zadnji retabl, koji je najstrašniji, pogotovo iz perspektive malog djeteta,
prikazuje izopačeni, propali, spaljeni krajolik.
Raj koji je degradiran i uništen.
Čovjek možda nesvjesno mijenja klimu otpadima civilizacije.
Gorenje ugljena, nafte i drva
oslobađa ugljikov dioksid u atmosferu.
Efekt staklenika otkriven je i mijenja našu klimu.
Pogodite kamo temperatura ide? Gore.
Klimatska promjena već je tu. -2012. godina je najtoplija...
2013... -2014... -2015...
Ovakve su aktivnosti istjerale čovjeka iz Rajskog vrta.
Dobar dan. -G. Di Caprio. -Drago mi je. -Velika je čast vidjeti vas.
Možemo pomaknuti ovo. Može se namjestiti. -Namještanje visine.
Za niže vođe i više vođe.
Što mislite, koja je poruka najvažnija?
Klimatske promjene dolaze mnogo brže.
Svjedočili smo ekstremnim vremenskim pojavama.
Sagledate li prostranstvo svemira,
planet Zemlja samo je mali brod.
Ako taj brod tone, mislim da ćemo svi potonuti.
Znam da je on veoma predan i učinkovit borac za zaštitu okoliša.
I zato računam na vaše vodstvo i viziju.
Novoizabrani UN-ov glasnik mira g. Leonardo DiCaprio.
Hvala, glavni tajniče, Vaše Ekscelencije...
Počašćen sam što su me izabrali za glasnika mira
za klimatske promjene. -Ovdje nisam kao stručnjak...
Želim učiniti sve da doznam više o ovom problemu
i da sam vidim što se događa i što se može poduzeti.
No sve djeluje izvan naše kontrole.
Kao glumcu posao mi je gluma. Glumim izmišljene likove
koji često rješavaju izmišljene probleme.
Smatram da se isto odnosimo prema klimatskim promjenama.
Svaki dan bombardirani smo katastrofalnim vijestima o okolišu.
A čini se da je problem sve gori i gori.
Na pokušaj razgovora o klimatskim promjenama, ljudi se isključe.
Da su u UN-u zaista znali kako se osjećam
i koliko sam pesimističan u vezi s našom budućnosti...
Iskreno, možda su izabrali krivog tipa.
Ulicama New Yorka danas prosvjeduju stotine tisuća ljudi
i traže rješavanje klimatskih promjena.
Glavni tajnik kaže da je Leo pouzdani glas za zaštitu okoliša,
što je kao da kažete da je Jeffrey Dahmer pouzdani glas za gulaš.
Leonardo DiCaprio naivno je nasjeo na prijevaru zvanu globalno zatopljenje.
Tko će bolje obrazovati vođe o izmišljenoj klimatskoj promjeni
u krizi koja ne postoji od holivudskoga glumca
s nimalo znanstvenog obrazovanja?
PRIJE POTOPA
ALBERTA, KANADA.
PRODUKCIJSKI URED POVRATNIKA
ALEJANDRO G. INARRITU, REDATELJ.
Snimamo novi film smješten na zapad SAD-a početkom 1800-tih.
To je početak industrijske revolucije.
Tada su ljudi pljačkali prirodu, istrebljivali životinjske vrste
i usput uništavali kulture.
Alejandro! Ludnica. To su lovci na krzna?
Oni prodaju lubanje? -Da, oni prodaju lubanje.
Nije li to sramotno? -Ludilo.
Činjenica da nikad nisu razmišljali da je to kraj tih životinja...
Suludo. -Bilo bi nevjerojatno da to možeš staviti u film.
Izazivam te! -Dobro.
Uopće nisam odrastao u prirodi, nego blizu centra Los Angelesa.
Moj bijeg svakog vikenda bio je prirodoslovni muzej.
Od malih sam nogu bio opčinjen vrstama koje su izumrle.
Sve te životinje, od dodoa do goluba selca,
najrasprostranjenije ptice u svijetu, do tasmanskog tigra,
velike njorke, kvage, moa...
Sjećam se ljutnje koju sam osjećao pri čitanju tih priča
kako su istraživači i doseljenici izbrisali cijele vrste
i usput zauvijek desetkovali ekosustav.
Sada je razlika u tome što to radimo svjesno.
Samo u mnogo većoj mjeri.
Za učinkovitu borbu protiv klimatskih promjena
prvo moramo shvatiti da se većina ekonomije
temelji na fosilnom gorivima, što su ugljen, nafta i prirodni plin.
Nafta opskrbljuje većinu transportnog sektora.
Ugljen i prirodni plin rabe se za proizvodnju većine struje.
U prvih nekoliko desetljeća 21. stoljeća,
da bismo održali svoju ovisnost o fosilnim gorivima,
okrećemo se veoma riskantnim i ekstremnim novim izvorima.
To se vidi u vađenju ugljena iz planina...
Frakturiranju za prirodni plin...
Vađenju nafte iz mora...
I katranskom pijesku, što je najrazorniji oblik
proizvodnje fosilnih goriva.
Ruše velike površine šuma, voda u potocima i rijekama je otrovana.
To ima velik učinak na divlje životinje, zajednice...
Samo za dovođenje do spremnika potrebna je velika količina energije.
Ne postoji ekološko fosilno gorivo.
SUNCOR ENERGY, KANADSKI KATRANSKI PIJESCI, ALBERTA.
Tko je posjekao sve ovo? -U gradu je tvrtka za sječu drva
koju ljudi unajme kad treba posjeći drva
i oni ga odvezu u pilanu i obrade.
Ovdje bi bila borealna šuma.
Ovo je počelo kao mala operacija sredinom i krajem 1960-ih.
Danas je drukčije.
Danas ovdje na dan proizvedemo oko 350 tisuća barela
sirove nafte.
Ima ih još nekoliko. Exxon je nedavno otvorio novi rudnik.
Tu je još i Shell. -Sve ono crno je katranski pijesak?
Da. Vidi se da je u njemu nafta.
Uzmemo taj pijesak i isperemo naftu iz njega.
Samo upumpavamo paru u tlo i kako se ono zagrijava,
tako nafta padne iz pijeska i gotovi smo.
Izgleda poput Mordora.
Poput čega? -Mordora iz Gospodara prstenova.
Nevjerojatno koliko je ovo masivna operacija.
Ovdje je samo rudnik.
Ići ćemo do pogona za destilaciju i proizvodnju sirove nafte,
a rafinerija in situ nekih je 70 km dalje.
No sve je povezano naftovodom.
Što sam više doznavao o ovom problemu i svemu što mu doprinosi,
to sam više shvaćao koliko ne znam.
Koliko ne znam o ovom problemu.
Prvi put kad sam čuo izraz globalno zatopljenje, kako se to tada zvalo,
bio sam u ranim 20-ima. Imao sam priliku sjesti i razgovarati
s ondašnjim potpredsjednikom Alom Goreom u Bijeloj kući.
Na ploči je nacrtao naš planet i atmosferu oko njega.
Rekao je da je ovo najvažniji problem našeg doba.
Nisam imao pojma o čemu govori.
Rekao je da svi naši načini prijevoza, brodovi, vlakovi, avioni,
auti, način na koji proizvodimo hranu i gradimo gradove...
Gotovo sve što radimo oslobađa ugljikov dioksid, CO2.
I to dovodi do klimatske promjene.
Polarne kape će se otopiti, razina mora će porasti,
bit će sve opasnijeg vremena, poplava, suša, požara...
Sve je to zvučalo poput nekoga strašnog ZF-filma.
Osim što je sve što je rekao stvarno i sad se događa.
Prekrasno!
Želim otkriti koliko smo daleko otišli,
koliko smo štete uzrokovali i možemo li to ikako spriječiti.
Spreman?
OTOK BAFFIN, KANADSKI ARKTIK. -4. srpnja je na Arktiku.
Sad stojimo na oceanu. Hodamo po vodi.
Ovo je sjeverni vrh otoka Baffina,
jednog od stotina otoka u kanadskom Arktiku.
Daleko smo iznad arktičkog kruga.
Stavite li ruku u vodu, nećete izdržati dulje od 5 minuta.
Osim vas, vi ste opaki. -Lovite životinje i ribe ovdje, zar ne? -Da.
Što lovite? -Na svom teritoriju
lovim ribe, tuljane, narvale i polarne medvjede.
Ovo je polarni medvjed? -Da. -Eto ga!
Je li se led ovdje za vašeg života smanjivao?
Nekoć smo imali čvrst led, plavi led. Ne ovako svjetloplavi.
Sad obično imamo led poput sladoleda.
I dalje je led, ali jako se brzo otapa.
Mnogo brže nego prije. -2040. godine
moći će se ploviti preko Sjevernog pola.
Ljeti više neće biti leda u Arktičkom oceanu.
Rabimo toliko fosilnih goriva da se led otapa.
Arktik je poput klima-uređaja za sjevernu polutku.
Ako nestane, to će promijeniti morske struje, vrijeme,
poplave i suše bit će katastrofalnije...
To je najdramatičnija transformacija okoliša u povijesti.
Pogledajte ovo!
Ovdje su!
U ovoj regiji ima između 10 i 12 tisuća narvala.
Ovdje je broj stabilan, u ostalim je regijama u opadanju.
Nevjerojatno! -Čekaju da se led otvori da bi uplivali
i lovili ribe. -Ne vjerujem kako zvuče!
Kao da predu.
Ne želim biti na planetu bez ovih životinja.
Kad sam imao 25 godina, sjećam se da su me zamolili
da sudjelujem u velikom događanju za Dan planeta Zemlje.
Temperature rastu, koraljni grebeni umiru,
i od udara meteorita prije 65 milijuna godina
nikad u tako malo vremena nije izumrlo toliko biljaka i životinja.
Čak sam intervjuirao američkog predsjednika.
Zašto mislite da je taj problem stalno previđan?
Mislim da zato što treba vremena da ljudi osjete klimatske promjene
i jer se čini apstraktno.
Tada je postojao velik napor da se pročuje za globalno zatopljenje.
Nekoliko stupnjeva više danas možda se ne čini kao kriza.
Tada su svi bili usredotočeni na male, pojedine postupke.
Svi moramo osvijestiti brigu za okoliš.
I sve se svodilo na jednostavna rješenja poput promjene žarulje.
Tada se to činilo kao pozitivna stvar.
Mijenjanje žarulje.
Ali jako je očito da je prekasno za to.
Situacija se jako pogoršala.
Nalazimo stvari koje nisu u klimatskim modelima
kojima se predviđa budućnost. To mi govori da su predviđanja
veoma konzervativna.
Ostane li temperatura ista kao u zadnjem desetljeću,
Grenland će nestati.
Pazite da ne upadnete u raspuklinu.
Bože! -Nemojte se previše približiti rubu.
Pogledajte koliko je to divlje. Ta voda teče nevjerojatno brzo.
Ova voda nastala otapanjem leda ide do mora. Ne bude li snijega,
ledeni pokrov sve je manji, a razina mora raste.
Ovo je naša klimatska postaja.
To je klimatska postaja? Zamišljao sam masivni iglu
u kojem znanstvenici izvode pokuse.
Izgleda poput bazenske opreme.
S čime je ovo povezano? -Ovo se sve otopilo.
Ta je cijev bila na dubini od 9 metara, a sad je na površini.
Ovo je bilo ravno ispod leda? -Da.
Toliko se leda otopilo? -Da.
Ovoliko se leda otopilo u 5 godina.
Ova je dužina debljina leda koji se otopio u južnom Grenlandu
u proteklih 5 godina. -To su stotine kubičnih kilometara leda
koji više nisu na tlu, nego su u moru.
Miami, New Orleans, Boston i Long Beach u Kaliforniji
mogli bi biti žrtve rasta razine mora.
Južna Florida mogla bi nestati zbog povišenja razine mora.
Od područja koja su najpodložnija rastu razine mora,
pogotovo u SAD-u, Florida je prva.
Dobar dio vaše kampanje temeljio se na tome
da osvijestite javnost što je na kocki.
Nemamo vremena raspravljati o klimatskim promjenama.
Ne vjerujete li u to, dođite k nama i shvatit ćete da postoji velik problem.
Imamo poplavu za sunčanog dana. Zamislite sunčan dan
i odjednom voda počinje izvirati na ulicama.
Kako razina mora raste, tako voda izlazi kroz kanalizacije na ceste.
Ako je grad pod vodom, nema budućnosti.
Kako se borite protiv toga? Što radite u pitanju prevencije?
Počeli smo ugrađivati pumpe.
Pogledajte ovo. -To je ta pumpa! -Da.
Gradimo ih diljem grada.
Ova je ulica nekoć bila sasvim pod vodom.
Za vrijeme plime trebao bi vam kanu.
Sad smo podignuli tu ulicu i vidi se razlika. Onaj dio ima kosinu.
Glavna su investicija ovi sustavi, podizanje cesta i električne pumpe.
Da. Ovo je projekt vrijedan 400 milijuna dolara.
Plaćamo to iz gradskog prireza.
Morao sam podignuti poreze, što nije baš popularan potez.
I ovo će napraviti veliku razliku? -Da. -I dobit ćete mnogo vremena?
Apsolutno. Mislim oko 40-50 godina. -Samo? -Da.
Kad me ljudi pitaju što će biti nakon 50 godina,
kažem da moramo smisliti rješenja, ali, nažalost, imamo guvernera
i vladu koji ne vjeruju da je ovo velik problem.
Dužnosnici u Floridi ne smiju rabiti pojam klimatske promjene
nakon što je 2011. Rick Scott postao guverner.
Nitko ne želi razgovarati o tome, pogotovo ne naš senator
Marco Rubio koji ne vjeruje u klimatske promjene
i kojeg ne zanima pomoć našoj državi.
Nadao sam se da će priskrbiti federalni novac
da naši gradovi budu održivi. -Ne vjerujem da ljudske aktivnosti
uzrokuju te dramatične klimatske promjene kakve znanstvenici prikazuju.
Zašto mislite da ima toliko protivljenja znanosti?
Mislim da je to politika, da ima veze s lobiranjem i industrijom.
Uvijek kažem da ocean nije republikanski, ni demokratski.
Samo se zna podignuti.
Satelitski podaci pokazuju da u proteklih 17 godina
nije bilo značajnog zatopljenja. -Danas treba biti 20 stupnjeva, a ledeno je!
Kad smo kod globalnog zatopljenja, trebamo ga!
Postoji velik konsenzus o ljudskom doprinosu klimatskim promjenama,
kao i za bilo što drugo u znanosti, poput teorije gravitacije.
97% klimatologa slaže se da se Zemlja zagrijava
i klima mijenja, sve zbog fosilnih goriva i ljudskih aktivnosti.
Nažalost, borimo se protiv velike kampanje dezinformiranja
čiji je cilj zbuniti javnost. -Pogledate li satelitske snimke,
nije bilo značajnog zatopljenja od 1998. Štoviše, hladimo se.
Ako zaista vjerujete da je globalno zatopljenje naš najveći problem,
vi ste najgluplji gad na svijetu. -Možete li reći nešto o sebi
i studijama koje ste izvodili? -Bio sam tipični znanstvenik
i matematički štreber u školi. Studirao sam fiziku.
Prije 15 godina moji koautori i ja počeli smo istraživati
klimatske promjene u daljnjoj prošlosti. Objavili smo krivulju
u kojoj se vidi dugoročni trend hlađenja
i odjednom naglo zatopli bez presedana.
Nazvano je hokejskom palicom jer izgledom podsjeća na nju.
Kad sam objavio taj graf, uslijedio mi je totalno drukčiji život. -Zašto?
Što su učinili? -Napadnut sam u člancima Wall Street Journala,
na Fox Newsu proglasili su me prevarantom.
Drugi njemački znanstvenici zovu to statističkom gluposti
i da je on statistički šarlatan. -Kongresmeni su me napali.
Bacili su špagete na zid i nacrtali graf od onog što je ostalo.
Dobivao sam prijetnje smrću. Jednom je FBI došao u moj ured
da istraži omotnicu s bijelim prahom koja mi je poslana.
Prijetilo se mojoj obitelji. Ti ljudi znaju da ne moraju pobijediti
u valjanoj znanstvenoj debati. Samo moraju podijeliti javnost.
Svu tu mržnju i strah organiziralo je i financiralo nekoliko igrača.
Interesenti za fosilna goriva, ljudi poput braće Koch,
financiraju veliki pokret poricanja klimatskih promjena.
Mnogo klimatologa smatra da je znanost podijeljena.
Zapravo smo u razdoblju hlađenja, ne zatopljenja.
Lakše je vjerovati u dobroćudnog Boga, malog Isusa,
nego u neku teoriju o globalnom zatopljenju. -Stranice, vijesti...
Pronalaze ljude s impresivnim kvalifikacijama
koji su voljni prodati ih interesentima za fosilna goriva.
Dr. Fred Singer, predsjednik Projekta za znanost i okoliš.
Meteorološki baloni diljem svijeta ne pokazuju nikakvo zagrijavanje
u posljednjih 25 godina. -Sve te organizacije zvučnih imena
poput Amerikanci za prosperitet ili Heartland Institute,
paravani su koje financiraju korporativni interesenti.
Amerikanci za prosperitet paravan je braće Koch.
Tu su organizaciju osnovali David i Charles Koch. Dobro jutro, Time.
Što ćete dobiti za svoj novac? -Nadamo se promijeniti zakone.
Koch Industries jedan je od najvećih privatnih interesenata
za fosilna goriva u svijetu i rade sve da bi zaštitili to bogatstvo.
Biste li odustali od sve te industrijalizacije, produktivnosti
i života koje je spasila u zadnjih 100 godina
da temperatura ne bi narasla pola posto ili jedan promil?
Lobirali su Kongres. -Stalno čujemo da se govori da je 2014. godina
bila najtoplija u povijesti. Evo, g. predsjedniče. Lovite.
James Inohfe vjerojatno je najistaknutiji poricatelj
klimatskih promjena u Kongresu. -To je najveća prijevara u povijesti.
On je predsjednik Senatskog odbora za okoliš.
Neki ljudi toliko su arogantni da misle da su toliko moćni
da mogu mijenjati klimu. Čovjek to ne može.
Nije iznenađujuće što je Inhofe
među najvećim primateljima novca od fosilnih goriva u senatu.
Interesenti za fosilna goriva kupili su Predstavnički dom
i Senatski odbor za okoliš.
Ništa se ne može izglasati jer Kongres kontroliraju
kupljeni poricatelji klimatskih promjena
koji blokiraju sve zakone koji bi pokušali riješiti ovaj problem.
Začuđuje kako uspijevaju diskreditirati znanstvenike
koji su posvetili svoj život ovom problemu.
Dođe mi da odmah nešto popijem. -Da sam ja znanstvenik,
bio bih ljut svakog dana. -Ovi se ljudi svojski trude
da nas zavaraju u ime kratkoročnog profita fosilnih goriva,
tako da iza sebe ostavimo uništen planet. Što je nemoralnije od toga?
Čak i sada čovjek možda nesvjesno mijenja svjetsku klimu
otpadnim materijalima civilizacije.
Naše tvornice i automobili na godinu oslobode
više od 6 milijardi tona ugljičnog dioksida i to grije našu atmosferu.
To je loše? -Porast temperature od nekoliko stupnjeva
otopio bi polarne kape.
Desetljećima znamo za ovaj problem, već više od pola stoljeća.
Svaki dan šaljem vam tisuću puta više energije
nego što je iskoristite u godinu dana. -Radi li netko na tome
da dobivamo energiju izravno od g. Ozarenog?
Da, ali ni približno dovoljno.
Zamislite svijet sada
da smo tada ozbiljno shvatili znanost o klimatskim promjenama.
No inženjeri moraju izgraditi učinkovite generatore
koji se prostiru hektarima da bi parirali jeftinom ugljenu i nafti.
Otad se naša populacija povećala za gotovo 5 milijardi ljudi.
PEKING, KINA. -A Kina je nedavno premašila SAD
kao najveći svjetski zagađivač.
Problem je postao sve veći.
Sad smo opet na suprotnoj strani ulice.
Sad smo na biciklističkoj stazi.
U proteklih 35 godina
Kina je prošla masovnu industrijalizaciju i urbanizaciju
i još više raste.
Kina je tvornica svijeta i proizvodi za sve Zapadne zemlje.
Većina zagađenja te industrije baca se u naše dvorište.
U ovom području oko Pekinga, s poluotokom Shandongom,
potrošnja ugljena jednaka je američkoj potrošnji.
U ne baš velikom području.
Ljudi su zabrinuti zbog ovoga, pogotovo kada bolje shvate
koliko ovo šteti njihovu zdravlju
i zdravlju njihove djece i obitelji.
Atmosferska apokalipsa. Škole su zatvorene.
Otrovnost je na najvišoj razini.
Moram ići raditi svaki dan,
ali zabrinuta sam da ću dobiti rak od ovog zraka.
Kad je zrak loš, boli me grlo.
Koristimo se maskama za lice kad izađemo.
U Kini su ljudi zabrinuti zbog klimatskih promjena,
no ponajviše jer im to utječe na svakodnevni život.
Ljudi žele biti dio rješenja.
Ekološka pitanja postala su najveći razlog za masovne prosvjede.
Želimo da budu odgovorni.
Da sve elektrane i njihove emisije CO2 budu transparentne
i budu podložne javnom ispitivanju.
Zato sam započeo nacionalnu kartu zagađenja.
Ovo su sve velike tvornice u Kini.
Gotovo 9000. One koje su crvene, ne poštuju standarde.
Svakog sata moraju objaviti svoje podatke.
Ljudi mogu provjeriti svoje mobitele
i tražiti od tvornica da odgovaraju za ta kršenja.
To je briljantno. Ne dopuštate im da djeluju u tami.
I mediji nam jako pomažu.
Kineski mediji često govore o klimatskim promjenama.
Da. Date li ljudima podatke, date im moć.
I ta je popularna potpora
pomogla da se kineska politika okrene ekološkom rastu.
Vlada je promijenila plan za obnovljivu energiju.
Je li idući korak iskorištavanje energije sunca i vjetra?
Imamo neke od najvećih tvrtki za iskorištavanje sunca i vjetra.
Iako Kina ima neke od najvećih izazova, poput velike populacije,
Kini vjetar i sunce moraju biti prioritet za dobivanje energije.
Ako Kina može to učiniti, mislim da i ostatak svijeta može.
Kina se i dalje oslanja na fosilna goriva,
no čini se da se prebacuju na obnovljivu energiju
brže nego što se očekivalo.
Pitanje je mogu li manje razvijene zemlje s brzorastućom populacijom
napraviti isti prijelaz.
NEW DELHI, INDIJA.
Indija je treći najveći zagađivač u svijetu,
no zemlja i dalje ima teškoća s velikim nestancima struje.
Indija stalno ponavlja da joj je najveći prioritet razvoj
i izvlačenje ljudi iz siromaštva.
Stalo nam je do klimatskih promjena,
no mi smo zemlja u kojoj je pristup struji jednako velik izazov
kao i klimatske promjene. Moramo se pobrinuti
da svi Indijci imaju pristup struji.
Koliko sam shvatio, u Indiji ima 300 milijuna ljudi bez struje.
To je jednako cijeloj američkoj populaciji.
SELO NUH, HARYANA, INDIJA.
Danas u indijskim selima ljudi rabe kravlju balegu
za izradu kolačića od balege ili uples. I onda ih pale.
To im je jedini izvor energije za kuhanje.
30-ak posto kućanstava u Indiji još nema pristup struji.
Ako želite da svi imaju struju,
morate se pobrinuti da cijena bude pristupačna.
Indija ima velike zalihe ugljena.
Vjerojatno treće ili četvrte najveće u svijetu.
Ugljen je jeftin, svidjelo nam se to ili ne.
Morate uzeti i to u obzir. Ako ste vi stvorili problem u prošlosti,
mi ćemo ga stvoriti u budućnosti. 700 milijuna kućanstava
za kuhanje rabi biomase. 700 milijuna kućanstava.
Počnu li rabiti ugljen, upotreba fosilnih goriva povećat će se
i cijeli je svijet nadrapao.
Ako vam itko kaže: Svi siromašni trebaju prijeći na solarnu energiju.
I: Zašto moraju ponavljati naše pogreške?
Stalno to čujem od američkih NVO-a. A ja si mislim
ako je tako lako, rado bih da SAD prijeđe na solarnu energiju,
ali niste. Vrijeme je da prijeđemo s riječi na djela.
Slažem se, apsolutno. -Žao mi je, znam da ste Amerikanac
i nemojte ovo krivo shvatiti,
ali vaša potrošnja ostavit će velik trag na planetu.
I mislim da trebamo razgovarati o tome.
Pokazat ću vam grafove.
Jedan Amerikanac kod kuće potroši struje koliko 1,5 Francuza,
2,2 Japanaca, 10 Kineza, 34 Indijca i 61 Nigerijac.
Zašto? Zato što gradite veće i više i rabite više nego ikad prije.
Činjenica je da u središte klimatskih pregovora
moramo staviti problem životnog stila i potrošnje.
Svakako se slažem s vama. Apsolutno imate pravo
i mislim da je jako teško izložiti Amerikancima
da trebamo promijeniti svoj životni stil
i rekao bih da se to vjerojatno neće dogoditi.
Želimo li riješiti klimatsku krizu, ovisimo o činjenici
da će obnovljivi izvori energije postati još jeftiniji,
kako ćemo ulagati još više novca u njih,
i da će to naposljetku riješiti taj problem, ali ja...
Kimate. -Kimam na indijski način, što znači ne.
Tko će uložiti? Budimo realistični. Tko će i kako uložiti u to?
Mi i Kina ulažemo mnogo više u solarnu energiju od SAD-a.
Što SAD radi, iz čega ostatak svijeta može učiti?
Ovisni ste o fosilnim gorivima, no ako se zaista odmičete od toga,
to je nešto iz čega možemo učiti.
I to ćemo moći pokazati našoj vladi i reći da ako SAD to može
i SAD to radi, unatoč svim pritiscima, i mi to možemo.
Tužan je dio da se to ne događa.
A ljudi poput mene dovoljno su bogati
da se odupru prvom valu klimatskih promjena.
No siromašni Indijci, Afrikanci i Bangladešani
već su danas suočeni s prvim znacima klimatskih promjena.
(Što si zasadio ovdje, Haji Ji? -Ovdje sam zasadio luk.)
U veljači i ožujku, kad usjevi rastu,
u samo 5 sati, padne pola godišnjih padalina.
Pola godišnjih padalina u 5 sati? Ovi su usjevi uništeni?
Radite kao konj i onda padne jedna nesezonska kiša
i više ne možete.
Zemlje moraju vjerovati da su klimatske promjene stvarne i hitne.
To nije izmišljotina.
SAD je zemlja koja ispušta najviše stakleničkih plinova u povijesti
i nema sumnje da smo svi profitirali od fosilnih goriva.
Znam da ja jesam.
Moj ugljični otisak vjerojatno je veći nego od većine ljudi.
Katkad se pitam kako ispravno postupiti,
što bismo trebali poduzimati.
Više od milijarde ljudi nema struju i želi svjetlo, toplinu
i život kakav mi u SAD-u uživamo već 100 godina.
Ako želimo riješiti ovaj problem,
svi imamo odgovornost postaviti primjer.
I više od toga, pomoći zemljama u razvoju s tranzicijom
prije nego što bude prekasno.
Svjedočimo događajima koje u prošlosti nismo vidjeli.
Nije riječ o tome kad će cijeli otoci biti potopljeni.
Kriza će nastupiti daleko prije toga.
I već se događa.
ABAIANG, KIRIBATI. -Sad smo suočeni s velikim poplavama.
Poplavljeni su izvori svježe vode odakle ljudi vade pitku vodu.
Jesu li vam znanstvenici dali nekakav vremenski okvir?
Prema znanstvenim scenarijima i predviđanjima,
naši će otoci biti poplavljeni
i pitanje je što ćemo učiniti u vezi s time.
Trenutačno premještamo zajednice
na dijelove do kojih voda još nije dospjela.
No dugoročna je strategija nešto o čemu međunarodno raspravljam
jer moramo prihvatiti činjenicu
da možda nećemo imati mjesta za sve.
Provodimo politiku dostojanstvene migracije.
Kupili smo komad zemlje na Fidžiju,
tako da naš narod može migrirati ako tako izabere.
Moraju to izabrati. Imam 12 unučadi
i rado bih znao da će oni i dalje imati dom.
Pacifički su otoci raj u opasnosti.
BABLOMEKANG, PALAU. -More poplavljuje farme i domove.
Ovo je nevjerojatno! Kad je ovo bio netaknuti otok s domovima?
Prije 12 godina ovdje su živjeli ljudi.
Ovo je rezultat nakon 12 godina.
To je samo mala slika jednog mjesta.
Mali otoci koji najmanje doprinose uzrocima klimatskih promjena
doživjet će najgore učinke i scenarije globalnog zatopljenja.
To što smo učinili ostatku svijeta, kriminalno je.
Nije riječ samo o podizanju razine mora.
Uništili smo obalne ekosustave kojima su dominirale velike količine riba
i poništili pola milijarde godina evolucije.
Milijarda ljudi ovisi o ribarenju iz koraljnih grebena
za gotovo sve svoje proteine. Milijarda ljudi.
Sad smo na nekoć vrlo zdravome koraljnom grebenu.
Što nedostaje?
Ne vidite da gotovo išta pliva.
Ovo je umirući koraljni greben? -Mislim da je već mrtav.
Mislim da guramo sustav do krajnjih granica
i to je ozbiljan neprijatelj koraljima i njihovu rastu.
Zbog toga ljudi gube sredstva za život i zbog toga ljudi gladuju.
Ovo se posvuda događa? -Apsolutno.
Mislim da će koralji praktički nestati.
U proteklih 30 godina nestalo je 50% svih koralja.
Oceani su poput velike tampon-zone jer upijaju CO2,
oko trećine CO2 koji ispuštamo u atmosferu.
Zbog toga su oni stabilizirajuća sila u klimi.
Problem je što ocean ne može dovoljno brzo raditi svoj posao
uz ovu apsurdnu količinu emisija CO2.
Život u oceanu neće nestati. Uvijek će biti života u oceanu.
Ali neće nužno biti život kakav želimo.
Možemo se vratiti 3 milijarde godina u prošlost i imati hrpu sluzi.
Uklanjamo ekosustave koji nam pomažu restabilizirati klimu.
Poput oceana, kišne šume upijaju ugljik iz atmosfere.
Šuma je desetljećima udisala ugljik
i skladištila ga u deblima, lišću i organskoj tvari.
I tako čuva te emisije ugljika.
Dok ih ne raskrčimo i ne zapalimo.
To je poput ugljikove bombe.
To oslobađa velike emisije ugljika natrag u atmosferu.
Ovaj je dim gust.
Vidljivost nije baš dobra.
Ništa se ne vidi! Zastrašujuće je.
Ovo nije prirodno? Ovo je vatra? -To nije nimalo prirodno.
Nikad nisam vidio ovakvo što. -Dobro došli na Sumatru.
SUMATRA, INDONEZIJA.
U svijetu su ostala tri velika područja kišnih šuma.
Amazonska prašuma u Južnoj Americi, zavala Konga u Africi
i jugoistočna azijska prašuma u Indoneziji.
U Indoneziji se požari namjerno podmeću
da bi se stvorile plantaže palmina ulja
koje uzgajaju najjeftinije biljno ulje u svijetu.
Nalazi se u ulju za kuhanje, procesiranoj hrani, kozmetici,
deterdžentima... Ova jeftina roba
donosi velike profite tvrtkama.
Oni redovi dolje... Tako plantaže palmina ulja izgledaju iz zraka.
Dokle vam pogled seže. Redovi i redovi palmina ulja.
Nevjerojatno koliko su uništili ove prašume!
EKOSUSTAV LEUSER, INDONEZIJA.
Ovo je posljednje mjesto na Zemlji
na kojem slon, nosorog, orangutan i tigar žive u divljini.
Kako je prekrasan!
Širenje industrije palmina ulja u Indoneziji
zauzelo je oko 80% naših šuma.
Ovo je jedna od najkorumpiranijih zemalja u svijetu.
Tvrtke podmićuju službenike da bi im izdali dozvolu za spaljivanje zemlje.
Šumski požari oslobađaju velike količine ugljika.
2015. godine, šumski požari u Indoneziji
na dan su oslobađali više ugljika od cijele američke ekonomije.
A šumskih požara ima i dalje.
Nisu samo sredstva za život ljudi na kocki
nego i život šumskih vrsta.
Ne mogu ni shvatiti kako su ove šume izgledale
gdje je nosoroga, slonova i orangutana bilo na tisuće.
Ovo je nusprodukt gubitka šume zbog industrije palmina ulja.
Oni su izbjeglice iz šume koja više ne postoji.
Imaš jak stisak. Snažan si.
Dat ću ti voća. Ne boj se.
Mrkva ili voće? Definitivno voće. To želite?
Izvoli. Ti voliš mrkve ili ne baš?
Bože... Nevjerojatni su!
Kad ljudi kažu: Jao, siroti, kažem im da su oni imali sreće.
Što je s ostalim orangutanima? -Ostali su mrtvi.
Šume se sijeku za plantaže palmina ulja jer ljudi i dalje to kupuju.
Ljudi moraju shvatiti da to što rade u supermarketu
i odluke koje donose u svakodnevnom životu
utječu na mjesta poput ekosustava Leusera.
Ako je palmino ulje u gotovo svemu što kupujemo,
kako da potrošači to izbjegnu?
Ako ti proizvodi imaju tako razoran učinak,
zašto vlade ne nametnu restrikcije da bi spriječile korporacije
u uništavanju planeta da bi uštedjele novac?
Ako želite nešto što možete učiniti bez obraćanja vlastima,
ne mogu smisliti lakši način od promjene vaše prehrane.
Možete početi večeras.
Vi ste znanstvenik koji proučava učinke agrikulture na klimu,
ali odrasli ste uzgajajući stoku?
Ja sam znanstvenik, to je najvažniji dio.
Od svih razloga za krčenje tropskih šuma,
najveći je stoka,
što je jedan od najneučinkovitijih načina iskorištavanja resursa.
U SAD-u, 47% zemlje upotrebljava se za proizvodnju hrane,
a najveći je dio za uzgoj hrane za stoku.
Stvari koje jedemo, poput voća, povrća, orašastih plodova,
čini 1%. Najvažnije, krave proizvode metan,
a to je moćan staklenički plin.
Krave jedu što više mogu, a dok žvaču,
podrignu hrpu metana u atmosferu.
Atmosfera ima više CO2, ali metan ima mnogo veći učinak.
Svaka molekula metana jednaka je 23 molekule CO2.
A gotovo sav metan u atmosferi potekao je od stoke.
U usporedbi s emisijama iz drugih izvora,
koji je postotak od konzumacije govedine?
10-12% svih emisija u SAD-u dolazi od govedine.
Nevjerojatno. Ali veoma je lako zamisliti promjenu u prehrani,
čak i veoma malu kao zamjenu govedine alternativom,
čak i piletinom. Za piletinu je potrebno 20% zemlje
i 10% emisije stakleničkih plinova.
Ako usporedite rižu, krumpir ili pšenicu,
za govedinu je potrebno 50 puta više zemlje.
Čak i smanjenje količine govedine koju jedemo za pola ili četvrtinu
može napraviti veliku razliku. -Jako veliku. -Mislite li da je to moguće,
s obzirom na to da je govedina dio naše kulture?
Možda nisu svi spremni jesti tofu non-stop. Razumijem to.
Ali čak i ako samo trebate osjetiti meso u ustima,
prebacite li se na piletinu, eliminirat ćete 80% svoje emisije,
ovisno o tome odakle dolazite. Budimo realni,
veoma je lako promijeniti prehranu.
ALBERTA, KANADA.
Dok smo radili na Povratniku, gdje je riječ o ljudskoj borbi s prirodom,
snimali smo u kanadskome snježnom pojasu.
Ironija je da su nas snašle rekordne temperature
koje su sasvim otopile naš set.
Da bismo dovršili film, morali smo otići na drugi kraj svijeta
samo da bismo pronašli snijeg.
USHUAIA, ARGENTINA.
Morali smo dovesti 200 ljudi usred ljeta u zimu u južnoj Ushuaiji,
14.500 km dalje od mjesta gdje smo trebali snimati prije 3 mjeseca
jer se led otapa.
To je bila veoma topla zima.
Došli smo na južni kraj našeg kontinenta, izuzev Južnog pola,
da bismo snimili ovo jer je ovdje posljednji snijeg.
Baš sam govorio svom sinu da je veoma tužno što će vama djeci
vidjeti snijeg biti ekscentrična avantura.
U budućnosti će malo ljudi moći vidjeti snijeg.
Osjećam se kao da sam u nekome čudnome nadrealnom filmu.
Osvrnem se i pomislim, kada dobijem djecu,
sve što sad uzimamo zdravo za gotovo,
svoj planet i svu njegovu bioraznolikost i ljepotu,
sve će u budućnosti biti drukčije.
Svako svjetlo koje vidite mora dolaziti iz drugog izvora energije.
Moramo drukčije graditi te stvari, svi auti moraju biti drukčiji.
A ovo je jedan grad. Pogledate li kartu planeta noću,
vidite elektrifikaciju diljem svijeta.
I borimo se protiv moćnih interesenata za fosilna goriva
koji žele da sve ostane po starom.
Kako možemo ovo promijeniti?
Najveća su industrija fosilna goriva. Imaju najviše novca i utjecaja.
Što je više pobune protiv toga, to bolje.
Ali mislim da je znanstvena činjenica da neizbježno idemo
prema nekakvoj opasnosti. Što prije reagiramo,
to će biti manje opasnosti.
Ti bokca! To je dobar robot.
Koja je vaša velika vizija ovoga?
Cilj gigatvornica je smanjiti cijene baterija da budu pristupačne.
Baterije su ključne za budućnost održive energije.
Sunce ne sja stalno pa trebate spremiti energiju u bateriju.
Kako će ovo pomoći zemljama u razvoju s velikom populacijom?
Prednost je solarnih baterija da možete izbjeći građenje elektrana.
Zabačeno selo može imati solarne panele koji napajaju baterije
i koje opskrbljuju cijelo selo strujom,
bez potrebe za tisućama kilometara kabela visokog napona.
Kao kad je većina zemalja u razvoju,
koje nisu imale fiksne linije, odmah prešla na mobilne telefone.
Izračunali smo što je potrebno da se cijeli svijet
prebaci na održivu energiju.
Trebalo bi 100 gigatvornica. -100 ovakvih tvornica? -Da.
I onda bi SAD... -Ne, cijeli svijet. -Cijeli svijet? -Da. Sva energija.
To je sve? -Da. -To zvuči... -Izvedivo. -Zvuči izvedivo.
Kada bude dovršena, gigatvornica imat će najveću površinu u svijetu
i sa svim bi razinama mogla imati 1,4 milijuna m2.
Tesla ne može izgraditi 100 gigatvornica.
Da mnogo veće tvornice učine istu stvar, to bi nešto značilo.
Ako velike industrijske tvrtke u Kini, SAD-u i Europi,
ako to učine, kolektivno možemo ubrzati prijelaz na održivu energiju.
Ako vlada postavi pravila u korist održive energije,
možemo to brzo ostvariti.
No ako ne stavimo cijenu na ugljik...
Nećemo stići na vrijeme napraviti taj prijelaz? -Da.
To se može postići jedino porezom na ugljik.
Objasnite mi porez na ugljik
za koji kažete da je rješenje klimatskih promjena.
Porez na ugljik bio bi porez na sve vrste aktivnosti
pri kojima se ugljik oslobađa u atmosferu.
Kad uvedete porez, podignete cijenu i ljudi će to manje trošiti.
To je prva lekcija ekonomije.
Predajete ekonomiju na Harvardu
i napisali ste knjigu o suvremenoj ekonomiji, zar ne?
Već dugo predajem kolegij o tome pa sam napisao i udžbenik.
Samo da razjasnimo, radili ste s republikancima
Johnom McCainom, Mittom Romneyem i radili ste za Georgea Busha.
Bio sam predsjednik Vijeća ekonomskih savjetnika.
Zašto već nemamo porez na ugljik?
Političari ne rade uvijek ono što profesori žele.
Ideja je da želimo oporezivati aktivnosti
koje imaju negativne posljedice na druge ljude u društvu.
Zato smo porezom podignuli cijenu cigareta i ljudi su manje pušili.
Klimatske promjene imaju mnogo negativnih posljedica i troškova.
Porez na ugljik tjera ljude da uzimaju u obzir te troškove.
Mislim da je veoma teško apelirati na društvenu odgovornost
jer ljudi imaju komplicirane živote i mnogo briga.
Ne žele razmišljati o klimatskim promjenama pri svakoj odluci.
Zar trebaju razmišljati o klimi svaki put kad upale auto?
Ali porez na ugljik pogurne ih prema tome da učine pravu stvar.
Vi ste republikanac koji želi još više poreza?
Morate imati na umu da ako imate porez na ugljik,
možete smanjiti druge poreze. Primjerice porez na plaće.
To je raspodjela poreza, a ne povećanje poreza.
Je li moguće izglasati porez na ugljik
s obzirom na političku situaciju?
Pola ljudi na vlasti ne vjeruje u klimatske promjene.
Tijekom kampanje, predsjednik Obama nije htio reći porez
jer bi mu popularnost pala.
Želimo li promijeniti njegov stav prema porezu na ugljik,
moramo promijeniti stav javnosti.
Sjetite se gej-brakova i da je Barack Obama bio protiv njih.
Ne podupirem gej-brakove. -Promijenio je stav kad su se ankete promijenile.
Istospolni parovi trebaju se moći vjenčati. -Zovemo ih vođama,
ali zapravo su izabrani sljedbenici. Rade što ljudi žele da rade.
Moramo uvjeriti narod, a onda će i političari brzo početi djelovati.
Predsjednik Obama i predstavnici 200 drugih država
pokušavaju postići dogovor o kontroliranju globalnog zatopljenja.
U prosincu, svijet će se sastati u Parizu na UN-ovoj konferenciji
i vidjet ćemo imamo li dovoljno političke volje
da postignemo ambiciozan i sveobuhvatan sporazum.
Leo, kako si? -Hvala na vašem vremenu.
Zadnji put kad smo se zagrlili, bili smo posvuda.
Da, sjećam se toga! Zaboravio sam to!
Dobro je vidjeti vas, tajniče.
Nakon desetljeća propalih pregovora, zašto su ovi pregovori drukčiji?
Sjećam se snimke kad je George Bush stariji rekao
da smo doznali za nešto zvano globalno zatopljenje.
Stigli smo u Rio ponosni na svoja postignuća
i predani da Amerika i dalje bude ekološki vođa.
Imamo samit za samitom, a nije se učinilo gotovo ništa.
Reći ću ti zašto je ovo drukčije, a zaista jest.
Lani je predsjednik Obama s kineskim predsjednikom Shijem
najavio smanjenje emisija za Pariz.
A kada dvije najveće ekonomije u svijetu
i dva najveća zagađivača u svijetu izjave takvo što,
to stvori dotad neviđeni moment. Svašta se događa.
Tragično, događaju se i negativne posljedice klimatskih promjena.
Veliki se broj ljudi seli zbog klime.
Ili dolazi do velikih sukoba zbog vode, što može završiti ratom.
A bilo koja ekstremistička filozofija može biti privlačna ljudima
ako nemaju gdje ni kako živjeti. Tada su ljudi ranjivi.
Ako itko misli da se šalim, to se danas događa.
A najveći je strah da nećemo ostaviti planet
u boljem stanju nego što smo ga dobili.
Većinu vremena pokušavam otkriti
kako možemo osigurati budućnost blagostanja za čovječanstvo
u trenutku kada dolazimo do granice izdržljivosti svog planeta.
Imam privilegiju predsjedati Zemaljskom ligom,
što je mreža vodećih znanstvenika.
Cilj nam je prikupiti sve znanje o razumijevanju svoje budućnosti.
Idemo prema zatopljenju od 4 stupnja u ovom stoljeću,
a u proteklih 4 milijuna godina nismo bili u 4 stupnja toplijem svijetu.
To nam je nepoznat teritorij.
Dajte mi jednu sliku toga kakav bi svijet mogao biti
ako ništa ne poduzmemo. -Za početak, u proteklih 12 tisuća godina,
temperature su bile gotovo čudesno stabilne.
Štoviše, prosječne temperature varirale su za jedan stupanj.
Savršen planet sa savršenom atmosferom. -Točno.
Krenimo prema višoj temperaturi. -Gdje smo sada?
Danas se približavamo jednom stupnju.
Već na samo 0,85 stupnjeva još brže vidimo učinke.
Ova oluja toliko je velika da će je 60 milijuna Amerikanaca osjetiti.
Ovo je povijesna suša. -Koraljni grebeni počinju odumirati
i prije 2 stupnja. -A predviđanja su porast od 1,5 do 2 stupnja.
To će se već vjerojatno dogoditi. -Da.
Na 3-4 stupnja mnoga područja više nisu pogodna za život
zbog toplinskih valova. Agrikultura će propasti oko ekvatora.
U tom trenutku više nećemo moći odgovorno hraniti čovječanstvo.
Znanstvenici se brinu da ćemo doći do točke
kad će Zemlja početi pojačavati zagrijavanje.
To su kritične točke, a najočitija je Grenland.
Grenland se po prvi put otapa po cijeloj svojoj površini
i više nije bijela, nego tamna površina.
Umjesto da hladi, počinje se samozagrijavati.
Jer led više ne može reflektirati... -Samo zbog promjene boje.
Promjene boje leda. -Odjednom se stvari počinju aktivirati.
Metan zarobljen ispod permafrosta
otapa se do trena kad se počinje oslobađati.
I to još više zagrijava planet, što oslobađa još više metana.
To će biti ako odmah nešto ne poduzmemo. -Da. To će biti.
Ali samit o klimi u Parizu koji će se odviti u prosincu...
Ako se vođe dogovore, postoji mala šansa
da vratimo planet u stabilno stanje.
Na posljednjem klimatskom samitu
nije se moglo reći da možemo uvesti velika održiva rješenja.
Ali sad u Parizu to možemo reći. Imamo dokaze.
NJEMAČKA. -U Njemačkoj dobivate oko 30% struje
od sunca i vjetra. I to ne od nekoliko energetskih postrojenja,
nego od više od 2 milijuna građana koji su spojeni na mrežu.
DANSKA. -Danska proizvodi više od 100% potrebne struje
od energije vjetra. I to je potpuno obnovljivo.
A jedanput kad uložite u vjetar i solarnu energiju...
ITALIJA. -...zauvijek imate besplatnu energiju. -NIZOZEMSKA.
ŠPANJOLSKA.
ŠVEDSKA. -U zemljama poput moje, u Švedskoj,
mladi i građanske organizacije jako su se pobunili.
Toliko da je premijer prije tri tjedna najavio
da će Švedska postati prva zemlja bez fosilnih goriva.
Šokirao sam se kako je taj pokret krenuo od građana i uspio.
Mislim da smo pogurnuli svijet prema održivoj budućnosti.
No strah je činimo li to presporo.
PARIZ, FRANCUSKA.
PARIŠKI SAMIT O KLIMI, 2015.
Dame i gospodo, danas ste ovdje da napišete scenarij
za novu budućnost.
Sudbina našeg planeta u vašim je rukama.
Ja sam mala otočanka s otoka Majuroa iz Maršalovih Otoka
s velikim snovima. Kad sam imala 6 ili 7 godina,
moj mi je djed rekao da će se led na Sjevernom i Južnom polu otopiti
i da će se razina mora podignuti i poplaviti naše otoke.
Ovaj je sporazum za one čiji je identitet, kultura, preci,
cijelo biće vezano za svoju zemlju.
Ovo će pomoći da se pripremimo za učinke klimatskih promjena
koje su već ovdje te za one za koje znamo da su neizbježne.
Gotovo četvrt stoljeća razgovora o klimatskim promjenama
kulminiralo je u ovom ključnom trenutku u Parizu.
195 država kaže da će učiniti sve da se promijene.
Pariški sporazum o klimi je postignut.
Ovo je bez sumnje veliki korak naprijed. No ide li dovoljno daleko?
Cilj je ograničiti globalno zatopljenje ispod 2 stupnja,
idealno na 1,5 stupnjeva. -Nema ni govora o porezu na ugljik
ni penalima. -Nema odredbi za provedbu.
Moramo vjerovati svim zemljama da će učiniti što su se obvezale.
Koliko je to vjerojatno?
WASHINGTON, D. C.
To je nepostiziv sporazum za kojeg je Kongres već rekao da će ga odbiti.
Žele da smanjimo emisiju CO2 za 26-28%,
što se neće dogoditi. Na čelu sam Odbora za zaštitu okoliša.
Hej, stari. Dobro je vidjeti te. -Hvala. -Jesi li dobro? -Apsolutno.
Pariški sporazum nije povijesni sporazum
jer nam zacrtava ciljeve, nego su se po prvi put sve zemlje
obvezale poduzeti provjerljive korake i ciljeve.
To je osnova koja omogućava da to ozbiljno počnemo rješavati.
Zadovoljni ste ishodom? -Zadovoljan što imamo osnovu.
Ciljevi koje smo zacrtali nisu ni približno dovoljni
da bismo riješili ovaj problem kako nam znanstvenici nalažu.
Iskoristimo li idućih 20 godina da primijenimo postojeću tehnologiju
da smanjimo emisije ugljika i onda postavimo sve ambicioznije ciljeve
kako uvoditi nove tehnologije,
onda nećemo sasvim poništiti zagrijavanje koje je sad neizbježno,
ali možemo spriječiti da postane katastrofalno.
Nije tajna da postoji veliko protivljenje
vašoj inicijativi za klimatske promjene...
Da, ima nešto protivnika. -Da vas naslijedi netko
tko ne vjeruje u znanost klimatskih promjena, imaju li kapacitet i moć
poništiti sav vaš rad? -Čak i da me naslijedi netko tko poriče znanost,
stvarnost vas obično zaskoči ako ne obraćate pozornost.
I mislim da javnost počinje shvaćati znanost,
dijelom jer je neporeciva.
Divim se vašem optimizmu. No pogledate li znanost
i što se događa na Antarktici i što znanstvenici kažu
da ima dijelova leda koji jamče porast razine mora za 4-6 metra,
što će biti katastrofalno za budućnost...
Vi ste vođa slobodnog svijeta, imate pristup informacijama
kojima većina ljudi nema. Zbog čega strahujete za budućnost?
Velik dio svjetske populacije živi blizu oceana.
Ako se oni počnu seliti,
doći će do manjka resursa,
što je uzrok nadmetanja među ljudima.
Zato Pentagon kaže da je ovo i pitanje državne sigurnosti,
a ne samo ekološko.
Uz tugu što moja djeca možda nikad neće vidjeti glečer,
kao što sam ga ja vidio kad sam bio u Aljaski,
što je romantična strana problema. Želim da moje kćeri ili moji unuci
mogu vidjeti iste stvari koje sam ja vidio u djetinjstvu.
Čak i ako niste sentimentalni u vezi s time,
morate se brinuti zbog implikacija državne sigurnosti
i kapaciteta ovoga svjetskog poretka
da bez poduzimanja ičega preživi ta znanstvena predviđanja.
Zato sad moramo nešto poduzeti.
Nastavimo li gurati i, još važnije, obrazovati javnost,
nema razloga zašto ne bismo mogli na vrijeme riješiti ovaj problem.
Hvala na vašem vremenu.
Svjestan sam da kao znanstvena zajednica
nismo baš najbolje iskomunicirali ovu prijetnju javnosti.
No kad odete gore i svojim očima vidite
koliko je tanka Zemljina atmosfera,
ta tanka ovojnica luka oko Zemlje...
U njemu je sav kisik koji dišemo, CO2 i sve što spalimo.
To je nevjerojatno krhka opna.
Intelektualno sam znao kako Zemlja funkcionira
jer sam 20 godina proučavao kako atmosfera, ocean
i svi elementi u sustavu rade zajedno.
Kao da mrav pokušava shvatiti kako izgleda slon
puzanjem po njemu.
Ali ondje gore u orbiti vidite 2000 km u svakom smjeru
i doživite otkrivenje.
Vidite gradove noću, milijune ljudi kako rade nešto.
Po danu vidite prirodne sustave, uragane
te velike kotače iznad oceana.
Među nogama vidio sam Amazonu.
5 minuta imao sam veliki zeleni tepih s obje strane.
Prekrasno. Sasvim do mora. I sunce je izlazilo iznad Amazone.
Cijela se šuma budila i radila što radi svaki dan. Udisala i izdisala.
Na kraju mi je naš planet postao još draži.
Na površini nikad nisam razmišljao o tome.
I dragi su mi ljudi na njemu.
Kao da odete od obitelji i vratite se.
I želim mu svako dobro.
Prije Božića rekli su mi da imam rak gušterače.
4. stadij. Tako da nije samo na jednome mjestu.
Šanse su da neću još dugo biti živ.
Šanse za preživljavanje veoma su male.
To me motiviralo da razmislim što je važno učiniti
i kako mogu doprinijeti dok sam još ovdje.
Ovo je simulacija Zemlje sada.
Imamo 20-ak satelita koji svakog dana promatraju Zemlju.
Proučavaju oblake, temperaturu površine mora, razinu CO2...
Sve se to analizira i ovo je alat kojim radimo klimatsku simulaciju.
Ovo je jedna od stvari koje vidimo.
Ovo je temperatura površine svih oceana izmjerena iz svemira.
Vidite da se polovi otapaju.
Nevjerojatno. -Ovako se vidi što se zaista događa.
Ovo je Golfska struja. Ovo je kretanje oceana.
Ovo je poput nekakve velike umjetnine. -Zaista jest.
Najveći će učinak biti ovdje. -U Golfskoj struji?
Ova struja ovdje, koja nosi otopljeni led s Grenlanda,
zaustavit će ovaj pojas i Golfska struja usporit će se
i zaustaviti dotok topline odavde dovde
i Europa će zahladnjeti jer mnogo topline koja se prenosi iz tropa
preko sjevernog Atlantika grije Europu. -Europa će zahladnjeti?
Da. -To je velika zabluda. Da će sve postati toplije.
Ovo je najnapredniji satelit za padaline u svijetu. To je važno
jer mislimo da će klimatske promjene najviše utjecati
na pomicanje pojasa padalina. Pomaknut će se od ekvatora.
I već vidimo znakove sustavne suše.
I bit će više suša u već prevrućim mjestima? -Da.
State Department i drugi pisali su kako je ta suša pomogla
u raspirivanju sukoba u Siriji, Darfuru, Sudanu...
To su mjesta s malo vode i hrane.
Je li to diljem planeta ili u ovom području? -Ne, u cijelom svijetu.
Očekujemo da će zahvatiti dijelove Indije, Oklahomu...
Očekujemo da će ova područja biti još više suha
u idućim desetljećima. -Bože! A moja država Kalifornija?
Ne izgleda baš sjajno.
U središnjem SAD-u i ovdje predviđene su suše za 50 godina.
Ali ovdje svjedočimo najgorim sušama u 900 godina.
A predviđali smo da će se ovo dogoditi za nekoliko desetljeća.
Ovo zaista nisu dobre vijesti. -Ne.
Ali mnogi su ljudi zbunjeni u vezi s ovime.
Činjenice su jasne. Led se otapa, Zemlja se zagrijava,
razina mora raste. To su činjenice.
Umjesto da mislimo da je beznadno,
budimo realistični i pronađimo rješenje ovog problema.
A postoje rješenja. Da odmah prestanemo rabiti fosilna goriva,
planet bi se još malo nastavio zagrijavati, a onda opet hladiti.
Želite reći da ako učinimo pravu stvar,
zagrijat ćemo se... -Da, i onda će se opet početi hladiti.
Bi li se arktički led opet počeo povećavati?
Kad nastupi hlađenje, da. -Zaista postoji mogućnost
da popravimo ovu putanju... -Apsolutno. -Zanimljivo. -Ima nade.
Imate nevjerojatno pozitivan stav u vezi sa svime.
Imam. Ja sam optimistična osoba.
Imam vjeru u ljude. Zaista.
I mislim da kad se ljudi otarase zbunjenosti
ili nesigurnosti i realistično sagledaju taj problem i prijetnju
te budu informirani kako najbolje to riješiti,
oni to će to učiniti. I ono što se činilo nemoguće, postaje moguće.
I dalje mnogo razmišljam o toj slici koja je bila iznad moje kolijevke.
No priča o Vrtu zemaljske naslade počinje na vanjskoj strani slike
gdje je Bosch naslikao Zemlju na treći dan stvaranja.
Kao da je htio prikazati fragilnost našeg planeta
prikazavši Zemlju i njezinu atmosferu u staklenoj kugli.
Ovo je naš dom.
On propada.
I to svima šteti.
Papa Franjo objavio je svoju encikliku o okolišu.
Dokument poziva na hitno sprečavanje globalnog zatopljenja
i traži pravdu za siromašne.
Naš zajednički dom u opasno je lošem stanju.
Srećom, prepoznali smo da uvijek postoji izlaz.
Da uvijek možemo krenuti drugim putem
i učiniti nešto da riješimo naše probleme.
I dalje vidimo znakove da dolazimo do kritične točke.
Ovo je izravna papina poruka. To je velika stvar.
Jedan od najvažnijih duhovnih vođa u svijetu
pozvao je svjetsku zajednicu
da prihvati suvremenu znanost o klimatskim promjenama.
Papa nikad nije učinio takvo što.
Sastanak i razgovor s papom ostavilo je dubok dojam.
Ovo je knjiga o Hieronymusu Boschu.
Ta je slika visjela iznad moje kolijevke.
U njegovu glasu osjetio sam ozbiljnost.
Smatra da je Pariška konferencija
korak u pravome smjeru, ali da to nije dovoljno.
Smatra da svi moramo što glasnije govoriti o ovom problemu
i da odmah trebamo nešto poduzeti.
Ali više od svega, rekao je da se molimo za čovječanstvo.
Nakon svega što sam vidio, postalo je veoma očito da više ne živimo
u prvoj, netaknutoj slici Rajskog vrta.
Mi smo u drugom retablu koji je Bosch nazvao Čovječanstvo prije potopa.
NEW YORK, POTPISIVANJE PARIŠKOG SPORAZUMA.
A najviše me proganja taj zadnji retabl,
onaj sa spaljenim crnim nebom.
Planet kojeg smo kolektivno odveli u propast.
Pitanje je možemo li na vrijeme promijeniti smjer.
Da je ovo film, mogli bismo napisati kraj scenarija
i smisliti izlaz iz ovoga.
Ali pravi život ne funkcionira tako.
I ne možemo se praviti da znamo kako će ovo završiti.
Jedino što možemo učiniti jest kontrolirati što ćemo iduće učiniti,
kako ćemo živjeti svoje živote,
što konzumiramo, kako se uključujemo
i kako upotrebljavamo svoj glas da poručimo svojim vođama
da mi znamo istinu o klimatskim promjenama.
Zadnji govornik na ovoj svečanosti potpisivanja.
Dobitnik Oscara za najboljeg glumca i UN-ov glasnik mira
g. Leonardo DiCaprio.
Hvala, g. glavni tajniče, na časti da se obratim ovom tijelu.
Hvala uvaženim vođama koji su spremni poduzeti konkretne mjere.
Kao UN-ov glasnik mira, protekle sam dvije godine putovao svijetom
i vidio gradove poput Pekinga koji se guše u industrijskom zagađenju,
drevne borealne šume u Kanadi koje su posječene
te prašume u Indoneziji koje su zapaljene.
U Indiji sam upoznao farmere čije su usjeve odnijele kiše,
u Americi sam vidio poplave u Miamiju zbog rasta mora,
na Grenlandu i Arktiku ostao sam začuđen
kako drevni glečeri nestaju, mnogo brže nego što je predviđeno.
Sve što sam vidio i doznao na svom putovanju, prestravilo me.
Pomislite na sram koji će svatko od nas nositi
kad naša djeca i unuci shvate da smo mogli spriječiti uništenje,
no nismo imali političke volje da to učinimo.
Da, postigli smo Pariški sporazum. Nikad u povijesti čovječanstva
toliko zemalja nije potpisalo neki sporazum, i to je razlog za nadu.
No, nažalost, dokazi pokazuju da to neće biti dovoljno.
Prijeko je potrebna velika promjena
koja će dovesti do nove kolektivne svijesti i evolucije ljudske rase,
što ćete svi vi ozbiljnim pristupom nadahnuti i omogućiti.
Danas si možemo međusobno čestitati, no to neće ništa značiti
ne budete li u svojim zemljama tražili više od obećanja
u ovome povijesnom sporazumu.
Nakon 21 godine debata i konferencija,
vrijeme je da prestanemo s razgovorima, izgovorima,
tražiti 10-godišnje studije, dopuštati naftnim tvrtkama
da manipuliraju i diktiraju znanost i politiku koje utječu na budućnost.
Svijet sada gleda. Buduće će vas generacije ili hvaliti
ili osuđivati. Vi ste Zemljina zadnja najbolja nada.
Tražimo vas da je zaštitite
ili ćemo mi i sva živa bića koja cijenimo biti povijest.
TO OVISI O SVIMA NAMA.
Drukčije konzumirajte to što kupujete, jedete, kako dobivate energiju.
Glasajte za vođe koji će se boriti protiv klimatskih promjena
ukidanjem subvencija za fosilna goriva, ulagati u obnovljive izvore energije,
prestati s vađenjem fosilnih goriva i uvesti porez.
Za ugljični otisak ovog filma platili smo dobrovoljni porez na ugljik.
Otkrijte kako vi utječete na klimu na: carbotax.org.
Doznajte više i poduzmite nešto na: BeforeTheFlood.com.
Svršetak
Obrada: Lemonzoo i nidzesi www.prijevodi-online.org